Дан града Суботица слави 1. септембрa. Тај датум се веже за одлуку аустријске царице, Маријe Терезијe, да 1779. прогласи Суботицу „слободним краљевским градом“. То проглашење је имало колонијални садржај и било је уперено против Срба и против Јевреја, с циљем да се тадашња Суботица, насељена у огромној већини Србима православне и римокатоличке вероисповести, претвори у град с већинским несрпским становништвом - римокатоличке вере. До тада је Суботица била један од војних центара Срба Крајишника, али је аустријска царица тај центар укинула. Велики број Срба је одселио на југ – у аустријске гарнизоне према турској граници, или у Русију. Да би још више умањила број Срба у Суботици, Марија Терезија је потписала одлуку да Срби православци и Јевреји не могу да стекну права слободних грађана у Суботици, тј. dehinc autem nonnisi Romano Catholici ad Jus Concivilitatis admittantur(„Одсада пак само римокатолици могу добити права грађанства“). У складу с овом одлуком, Марија Терезија је римокатолике ослободила пореза, доделила им бесплатно земљу у околини града, и обавезала се да ће им подигнути једну или две куће – у првом реду, римокатолицима који се доселе из других крајева Хабсбуршке монархије. Свим римокатолицима је обећала и послове у трговини, администрацији и занатским радњама. И тако је почело досељавање несрпског становништва у Суботицу и расрбљивање затечених Срба – њиховим превођењем у римокатоличку веру и њиховом мађаризацијом. У оба случаја, ти Срби су (кад су се одрицали српске припадности) постојали слободни грађани Суботице и могли су користити прописане привилегије. Исто правило је важило и за Јевреје – ако пређу у римокатоличку веру и пријаве народну припадност која није јеврејска, постају слободни грађани и могу користити све привилегије прописане за римокатолике града Суботице.
Сваки град треба да има свој дан и да га слави па тако и Суботица. Мислимо да у историји овог нашег лепог града има датума који би се славили. Датума у којима нико није протериван нити су му се одузимала грађанска и основна људска права. Многи Срби и Јевреји у Суботици не знају чињенице, које су наведене, а које се налазе у указу Марије Терезије. А те чињенице треба да буду доступне свим гарађанима Суботице, па нека они сами одлуче да ли треба да се слави тај датум.
0 КОМЕНТАРА
ТВОЈ КОМЕНТАР