Милорад Мирчић: Даме и господо, у суботу, 7. новембра, почео је један нови стари процес. Под изговором децентрализације Србије, истрајава се на дезинтеграцији Србије. Наиме, 7. новембра, у Скупштини Војводине, упућен је предлог новог Статута АПВ Скупштини Србије. То ће, у сваком случају, нанети држави велику штету. Проблеми ће уследити у функционисању државних органа. Решавање текућих проблема у Србији, биће ометано или одгађано. С новоусвојеним предлогом Статута АП Војводине имаћемо пример – незабележен у свету. Једна регија, Војводина, је у државном оквиру Републике Србије, а биће финансијски, потпуно, самостална. Самостална и у односу на онај део републичких средстава за наменско коришћење. А сигурно је да ће и та средства бити употребљена за градњу темеља будуће државе Војводине.
Да будемо јаснији, реч је о финансирању науке, школства и културе. Овде су битне две чињенице: формирана је Војвођанска академија наука и уметности. Нема другог закључка, него да ће се она, попут црногорске Дукљанске академије наука, бавити фалсифањем српске историје и сигурно је да ће најавити стварање нове нације. Нема двоумљена – понудиће се „чињенице“ о новој нацији Војвођана. Као што су већ понуђене „чињенице“ о нацији Црногораца.
Оно што се мора узимати у обзир, а то државни органи занемарују, је истина да је Војвођанска академија наука и уметности противуставно основана. Наука је под ингеренцијом републичке Владе и научни послови се не могу поверавати ни покрајинским, ни било каквим локалним органима. Она је проглашено само зато да би се стицао утисак о војвођанској државности, јер научне установе одликују сваку државу. Сви су послови око академије и других установа и покрајинских органа, истоветни онима у Црној Гори. Још кад се Војводина избори за неку врсту финансијске независности, прогласиће се самосталном државом.
Не говоримо ми, српски радикали, овако да бисмо додатно погоршавали и овако тешку ситуацију у Србији. Све ово представљамо, јер нам је то дужност. Дужни смо да упозоримо на опасности које ће уследити ако се буду примењивале одредбе Статута Војводине – какве су најављене у Скупштини АП Војводине. Кад сам рекао да ће, поред проглашавања војвођанске академије, ницати и друге установе и органи – који ће најављивати стварање нове државе, мислио сам и на аутономашку замисао да се установи и војвођанска Развојна банка. У том смислу је донесена и противзаконита одлука. Циљ је да се установи финансијска самосталност Војводине. Она је битна из више разлога, а најважнији је онај који је био препознатљив у време сепаратизма Словеније, Хрватске, БиХ и Црне Горе – одвајања офих федералних јединица бивше државе су почињала финанскијским и економским осамостаљењем. После финансијске и привредне независности, следило је и политичко одвајање. Што се тиче ситуације у Војводини, за политичку самосталност, недостају још само самостални судови и покрајинска надлеђност над полицијом. После тога, држава би била дефинисана. Да би се обезбедила и делимична законодавна надлежност, аутори Статута су, у појединим одредбама, навели да будућа Скупштина и Влада Војводине могу допунити делове појединих закона – који, наводно, нису донесени на време, а односе се на подручје Војводине. Шта то значи? Закон о имовини, примера ради, ако се не усвоји на време у републичком Парламенту, по овом тумачењу Статута и Устава, Скупштина АПВ може, због кашњења, да се одлучи да донесе свој посебан закон о томе. Ако се донесе такав Закон, истине ради, каже, привременог карактера, онда то надопуњује војвођанску самосталност, па и државност.
На оспоравање закона или уредби Скупштине Војводине, истине ради, има право Влада Србије и она може предложити Уставном суду Србије, да се ти закони и уредбе прогласе наважећим. Али, замислите каква би то била штета за нашу државу? Претпоставимо како би то изгледало и данас – рецимо, да Мирко Цветковић поднесе пријаву против Бојана Пајтића. Или, да Мирко Цветковић поднесе пријаву против Ненада Чанка, или да тражи о њему мишљење Уставног суда?
Па, видите ли, да се историја понавља. Сваки Цветковић има свога Мачека. Тако и овај Цветковић има своје мачеке у Бојану Пајтићу и Ненаду Чанку. Овај бесмисао, једноставно, нема краја.
Ми, српски радикали, очекујемо, да ће у Парламенту Србије, коначно, ово бити државнички размотрено. Нема разлога да и остале посланичке групе не помогну уклањање могућег државног хаоса у Србији.
Свесни смо чињенице, да је приликом предлагања Устава и усвајањем Уставних одредби припреман терен за овакве подухвате у Скупштини АП Војводине. Постојала је јасна намера – да се Утавом предвиди могућност да Војводини буду поверени послови, ако не буде могуће да за њих има и своје законодавство. Упозоравамо да је присутна једна велика подвала. Тако је и под изговором да је у питању правно-техничка корекције, намештено да и даље Нови Сад буде дефинисан за главни град Војводине, а не административни центар, што је једино законски исправно. У изменама које су предложене, а у склопу Закона, тачно је да је извршена измена члана 10. предложеног и усвојеног Статута, али наслов тог члана гласи: „Главни град АПВ“. Да бисмо доказали да смо у праву, имамо документа - она јасно указују, да у члану 10. стоји да је „главни град АПВ Нови Сад“. То је противуставно, јер би, тако, држава Србија имала два главна града. Могу они да објашњавају, могу они да наводе колико год хоће примера, али Устав Србије не дозвољава да у овој Републици, која се зове држава Србија, постоје два главна града. Да су имали искрене намере, да се не служе фалсификатима, они би амандманом предложили, да се мења наслов изнад реченог Члана 10. Овако је остала велика недоумица. Ми се надамо, да ће то бити исправљено у републичком Парламенту. Међутим, поставља се питање, да ли ће тада поједине политичке партије пристати, поготово Демократска странка, да се у републичком парламенту мења било шта што је усвојено еуфоричном двотрећинском већином у Скупштини Војводине.
Као да се историја понавља, као да су чекали новембар, када су се умножила значајна збивања на подручју Војводине. Чекали су новембар, да би у покренули точак историје уназад. Процес интеграције, процес обједињавања српских територија је завршен 1918. године. Процес присједињења Војводине Србији је завршен 25. новембра 1918. године. Сад, као да неко намерно, у новембру, покреће та питања, како би вратио историју назад, како би покренуо питање присједињења Војводине, како би покренуо питање статуса Србије и питање самосталности Војводине и других делова, као што је Рашка област. Ми, српски радикали, ћемо, својим политичким деловањем, упозоравати јавност на опасност. Ми, српски радикали, нећемо попустити. Уосталом, историјска улога српских радикала је, када је у питању српска Војводина, да чувају српску Војводину и да сачувају Србију. Изволите, ако имате питања.
Новинар: Тим поводм најавили сте протесте, шта то значи?
Милорад Мирчић: Јавна окупљања, која смо најавили, подразумевају, пре свега, тематске трибине. Оне ће се односити на све што је на политичкој сцени Србије и АП Војводине. Друго, организоваћемо округле столове, где ће се стручно расправљати о овом противуставном акту. Да бисмо то урадили, морамо да сачекамо и да видимо каква ће коначна одлука бити већине у Парламенту Србије. Ми добро знамо, унапред можемо да будемо сигурни, каква ће та одлука бити, али ми, српски радикали, поштујемо закон, поштујемо процедуру и због тога чекамо - да видимо какво ће коначно решење да буде. Шта ћемо чинити у АПВ, одлучићемо након одлуке у републичком Парламенту. односно сагласности и враћање поново у покрајински Парламент. Тада ће Српска радикална странка ће чинити што и раније - организоваће јавне скупове, трибине, где ћемо предочавати шта се све крије и каква опасност вреба иза оваквог противуставног подзаконског акта.
Ако немате више питања, хвала вам пуно.
0 КОМЕНТАРА
ТВОЈ КОМЕНТАР