На почетку , када сам дошао на власт, веровао сам да ћу променити цео свет, а сада на крају, видим да сам променио само себе, а свет је остао исти, говорио je један од књижевних ликова Меше Селимовића. Верујем да неписмени СНС кадрови, никада нису прочитали ову реченицу, али се некако инстиктиво понашају по њеном обрасцу, с том разликом што ће на крају њихове владавине, свет постати гори него што је био пре њих. Предизборна парола, «будућност у коју верујемо» вратиће се као бумеранг, а та верујућа будућност, на крају ће се уместо очекиваног раја, претворити у прави пакао. Све већем броју грађана Србије данас је јасно, да чега се год дохвати Вучићев режим, ту више Бог не помаже. Вучићевим кадровима, не треба дати ни флашу пива испред неке сеоске задруге, а камоли им поверити да одлучују о судбини државе и народа.
СНС је све мање политичка партија, а све више интересна група која предаторски пљачка Србију. То најбоље показује чињеница да је распуштено више од половине одбора, а последњи пример за то је град Ниш, где та странка формално и не постоји. Владајућа СНС, налази се у стању политичке хибернције али то и није највећи проблем ове земље. Проблем је у томе што владајућа елита сматра, да је та хибернација нормалан временски циклус и да њихово право вереме тек долази. Власт уопште не узбуђују њени катастрофални резултати. Делимично су и они свесни те катастрофе, али сматрају да је и таква владавина, способна да одоли «нејаким» политичким противницима.
Зато се народу и даље причају бајке, јер иако бајка није остварива, она делује умирујуће а лаковернима и неспокојнима представља једину наду. Таквих је у Србији данас много. Власт поручује грађанима, господо грађани стрпите се, па зашто сте нам дали неограничено поверење , полако, биће боље, само не знамо кад! Ако сте нестрпљиви и бесни, онда свој бес искалите на гласачким кутијама, јер смо ми из њих извукли бинго којим Вас обмањујемо. Ако се толико наљутите да поломите све гласачке кутије, ништа страшно, већ су спремне нове, са новом обманом. Ионако, одлуке не доносмо ми за које сте гласали, знате Ви добро ко одлуке доноси!
Владајућа елита се мало продрмала, тек након захтева трибунала да Војислава Шешеља поново врати у Хаг. Али то раздрмавање се не односи на очекивани покушај супротстављања неразумној, антидржавној и антицивилизацијској одлуци Хашког трибунала. То раздрмавање призилази из страха од оправданог бунта српског народа који више није спреман да трпи понижавајућу неправду свака врсте. Без обзира што режим пилатовски пере руке, спреман је да испуни све налоге наших непријатеља, испоручи Војислава Шешеља и тако га пошаље у сигурну смрт. Ипак такав срамни поступак, више ће узнемирити режим, него Војислава Шешеља. За разлику од власти, народ у Србији осећа да хашко правосуђе функционише тако, да се осуди, не само невин, већ и неупућен човек.
Режим се почео понашати као ожалошћена породица, која је свесна да је Србија пред упокојењем и остало је још само да се дочепају покојниковог наслеђа, за које сматрају да им припада на основу добијених гласова на последњим изборима.
Међутим, у животу често испада обрнуто од онога што очекујете. Једини легитимни «наследници» ове земље су њени грађани. Срска историја је пуна примера, народног бунта и незадовљства према разним режимима. Зато власт треба да води рачуна о интересима својих грађана, приликом доношења одлуке о евентуалном испоручивању Војислава Шешеља хашком трибуналу. Стрпљење и понижавање грађана Србије није бесконачно. Ни стрпљење нишлија није бесконачно без обзира што се режим потрудио, да Ниш буде једини град који је одбио да угости Војислава Шешеља. Када се Ниш пробуди , цела Србија се усталаса!
0 КОМЕНТАРА
ТВОЈ КОМЕНТАР