Душан Станојевић, члан Извршног одбора Српске Радикалне Странке
Даме и господо представници медија,
На почетку бих само истакао да је у организацији Комитета за одбрану Др Војислава Шешеља, 22.02.2014. у препуном Дому Синдиката у Београду одржан скуп поводом 11 година тортуре и тираније хашког суда над нашим Председником Др Војиславом Шешељем. Поред челника наше странке, Немање Шаровића, Зорана Красића, Вјерице Радете и Милорада Мирчића, говорили су и вође покрета „Србски Образ“ Младен Обрадовић и Српског народног покрета „Наши“ Иван Ивановић, чији су се покрети окупили око Српске Радикалне Странке, чиме је створен једини Патриотски фронт у Србији. Након скупа кренули смо у протестну шетњу улицама Београда, у којој је учествовало више хиљада чланова и симпатизера странке, али и других грађана Србије који су спонтано прилазили и прикључивали се колони. Ово сам имао потребу да истакнем јер су многи наши суграђани остали ускраћени за ову информацију због непоштеног односа који према Српској радикалној странци има већина медија са националном фреквенцијом.
Сведоци смо да се изборна кампања захуктава па бих искористио ову прилику да у најкраћем саопштим грађанима Лесковца шта је то за шта се, како претходне 24 године постојања, тако и сада на овим изборима залаже Српска Радикална Странка.
И Косово и Русија... То није уобичајена предизборна парола за једнократну употребу. То је поклич целокупног српског народа и најкраћи опис свега најважнијег што треба да знамо о свом положају у свету. Све оно у шта верујемо, све чему се надамо.
Српско Косово, са свим нашим манастирима, нашом средњовековном славом, нашим херојима који су животима и чашћу бранили ту свету земљу, са неком дубоком тајном уграђеном баш у овај простор где има више светиња него заселака и у коме су рођени и српска држава и наша историја и наша култура.
Српска Радикална Странка је у ову предизборну кампању 19. фебруара кренула из Косовске Митровице и тиме показала шта за нас значи Косово и Метохија.
Русија је она, вечно нам наклоњена, евроазијска империја, коју нимало случајно не зовемо мајком и осећамо је као наше једино поуздање и ослонац у често немилосрдном и по нас непријатељски настројеном свету. То је Русија коју некако осећамо као своју и док слушамо њену химну и док уживамо у мелодији руског језика и лепоти њене ћирилице и док читамо руске писце као да су наши. Русија је друго име за наш земаљски завичај, једина земља на свету, осим Србије, коју осећамо као Отаџбину.
И Косово и Русија! је опис свега најважнијег што треба да имамо на уму кад говоримо о српској политици. Само са Косовом и Русијом, Србија је оно што заиста јесте и што је одувек била. Па нису ваљда из хира и забаве наши преци зидали Жичу, Грачаницу и Високе Дечане, није ваљда узалуд принц Растко Немањић напустио све земаљско и отишао на Свету Гору где је подигао за целокупан српски народ Хиландар, нису се тек тако српски витезови јуначки борили у биткама које се и данас памте и с поносом препричавају - да бисмо се ми данас поигравали с оним због чега су живели и гинули ти хероји.
Лаж о томе да је Косово „немогуће бранити“, да је оно „практично одавно постало шиптарско“ и да је „цео свет против нас“, одмах пада у воду чим се сетимо онога што се неки међу нама упорно труде да забораве. Са Русијом је итекако могуће бранити не само Косово и Метохију, већ и све друге делове српске Отаџбине, јер је Русија та на којој су зубе поломили и Наполеон и Хитлер и њихове моћне армије.Са Русијом и уз Русију, Косово може да буде само привремено окупирано, али ће, чим то историјске околности дозволе, поново бити враћено у српско окриље.
Зато је поклич И КОСОВО И РУСИЈА! наш најкраћи гео-политички програм, најсажетија идеолошка посланица, наша последња одбрана и услов нашег опстанка на планети и у историји. Само Србија са Косовом и само Србија са Русијом су описи Србије вредне поштовања и смисао свега што се догађало од Светог Саве до данас. Нека нико не помисли како смо ми, који јуче, данас и заувек пред собом носимо паролу И КОСОВО И РУСИЈА! некакви тврдоглави занесењаци.
Напротив!
Ми смо нормални Срби којима је страно ма какво експериментисање са српским идентитетом и суштином Српства. Ми не одустајемо од онога што нам је свето, нити се, не дај Боже, одричемо своје вере и идеала онда када нам они не доносе удобан живот и аплаузе. Ми смо непопустљиви само тамо где је то неопходно. Ми никада нећемо заборавити на српско Косово и братску Русију. Никада нећемо издати свој народ, нити ћемо икада одустати од борбе за слободу Србије. Ми ниушта не убеђујемо , већ само јасно и гласно изговарамо како је једино могуће да Косово поново постане и остане српско. Зато можемо чистог срца да изађемо пред грађане Србије и кажемо да ћемо и даље предњачити у борби за српске националне интересе и да ћемо учинити све што је у нашој моћи да Србију поново усправимо. И на крају, ко зна шта носи ноћ, шта носи дан. Можда ће се ускоро у садашњи „Бондстил“ уселити руски специјалци? Знате, чуда се догађају само онима који у њих верују. Нико не може да нам забрани да верујемо у оно што другима, можда, делује нереално и неоствариво.
О свему овоме о чему сам сада говорио, наши суграђани ће више моћи да прочитају у специјалном издању "Велике Србије" које данас делимо овде на пункту.
0 КОМЕНТАРА
ТВОЈ КОМЕНТАР