(Преносимо у целости 321. конференцију Тима за одбрану објављену на сајту Председника Српске радикалне странке проф. др Војислава Шешеља.)
Зоран Красић: Даме и господо, ову данашњу конференцију започећемо да најавимо неколико информација, које се тичу суђења Војиславу Шешељу у Хашком трибуналу. Јуче сте имали прилика да преко медија добијете информацију да је за 22. фебруар 2011. године, са почетком у 14 и 30, заказана такозвана претпретресна конференција у поступку за непоштовање суда Војиславу Шешељу. Само да вас подсетим, ми смо на првој конференцији за штампу у овој години најавили да то може да се очекује с обзиром да је на последњем виђењу поводом непоштовања суда, претпретресни судија наложио тужиоцу, односно амикус курију, том чувеном канадском адвокату из Манитобе, да припреми, у складу са Правилником о поступку и доказима, претпретресни поднесак и све оно што је наложено и што је у обавези да се уради када се спроводи пун поступак по Правилнику о поступку и доказима. Следећа информација која је по нама још важнија, у петак је Војислав Шешељ предао кривичну пријаву против бившег управника притворске јединице Уједињених нација у Шевенингену, Тимотија Мекфejдена. Кривична пријава, на 10 страна, упућена је председнику суда, а основа кривичне пријаве су депеше које је Викиликс објавио, и то смо ми прокоментарисали на првој конференцији за штампу у 2011. години, јер су наши медији објавили ту депешу и њен садржај, где управник притворске јединице обавештава америчку амбасаду у Холандији о стању у притворској јединици, па чак износи и оне детаље које су приватност када је у питању Слободан Милошевић, када су у питању његове комуникације и његови контакти са спољним светом. Ја сам и тада прокоментарисао да Правилник о притворској јединици, и уопште сва правила која се примењују и у Хагу и у Шевенингену, не дозвољавају да се такве информације износе ван притворске јединице. Управник притворске јединице може да комуницира са секретаром, са секретаријатом, са председником Међународног кривичног суда, може да комуницира и са претресним већима, и то увек када претресно веће тражи неку информацију која се тиче, у крајњем случају, и целокупног поступка, али да управник притворске јединице обавештава трећа лица ван притворске јединице, то је изричито забрањено. Том кривичном пријавом је практично отписана та ситуација, а сами знате да Викиликс у серијама објављује те депеше америчког министарства иностраних послова, и знате и сами да нико није посумњао до сада у аутентичност тих депеша, нико није оспорио њихову садржину. Покушали су нешто ови из Сједињених Америчких Држава, званичници, да прокоментаришу како је то скандалозно и како је то недозвољиво, како то наводно баца сенку на рад њихове администрације, али нико није оспорио аутентичност и оно што носи та информација. Сама чињеница да управник притворске јединице комуницира и износи податке о затворском реду и животу у притворској јединици лицима која немају никаква овлашћења у погледу кривичног трибунала у Хагу, говори да постоји тај вансудски притисак на суд. Видите, Сједињене Америчке Државе траже информацију о томе шта се дешава у притворској јединици, видите колико их то интересује. А зашто их интересује? Због кривичног поступка који се води против Слободана Милошевића и других или због неких других својих интереса? Или једноставно желе да надгледају да ли то све иде према договореном сценарију. Ако је Слободан Милошевић могао да буде предмет интересовања Сједињених Америчких Држава, па је управник морао да доставља те информације, у истој су ситуацији и сви други који се налазе у притворској јединици. Када би се објавиле све депеше, вероватно би ту било пуно депеша у којима се конкретно описују и стања и шта се дешава и како се ко понаша у притворској јединици, и склоности и слабости, и тако даље. Ми не морамо да будемо дежурни душебрижници за све појединачно, али ми који смо у Тиму који помаже Војиславу Шешељу, изражавамо озбиљну сумњу да сигурно постоје такве депеше и о Војиславу Шешељу. Ја не знам колико хиљада пута смо ми овде коментарисали ту ситуацију са комуникацијама, постоји та такозвана привилегована комуникација, редовна, али и она се надгледа. По правилима Хашког трибунала, постоје два основа за надгледање. Тражи се да ли се путем телефонске комуникације договара бекство и да ли се праве неки договори који имају за циљ опструкцију у поступку. Молим вас, кад се човек пробуди, ко га зове телефоном, под чијим је утицајем, шта разговарају и тако даље. То превазилази све могуће варијанте, ако тако може да се каже, законитог понашања. Ово је још један пример који показује да главни оснивач Хашког трибунала не жели да испусти из своје контроле, не само судске поступке, него и оно што се дешава у притворској јединици. Морам да вас подсетим да ово није први пут да се поседује нешто што представља материјални доказ за незаконито поступање. Ја бих вам скренуо пажњу и на књиге које су писали инсајдери, људи из структура трибунала, Флоренс Артман, Карла дел Понте, па бројни интервјуи Џефрија Најса и других који су из структура Хашког трибунала. И у тим писаним документима јасно се наводи ко ради за коју обавештајну службу. Нас из тима ова депеша није изненадила и сматрамо да постоји обимна грађа која указује на тај вансудски утицај на све оно што се дешава у Хашком трибуналу. Кривична пријава је поднета у складу са правилом 77 Правилника о поступку и доказима, па сада председник суда нека одреди веће које треба ово да испита, нема потребе да се изражава било каква сумња у тачност информација из кривичне пријаве, зато што је то постала јавна ствар, објавили су медији, постоји та депеша. Сада председник трибунала треба да одреди претресно веће које ће да донесе оптужницу in loco против бившег управника притворске јединице, јер очигледно је да је прекршио и налоге и правила који постоје у Хашком трибуналу и одао је неке ствари, учинио је доступним амбасади једне стране државе оно што није смео. Ми сматрамо да је све ово јасно. Ово не би био први пут да се неко из структура Хашког трибунала оптужује за непоштовање суда, имали смо сличну ситуацију и са Флоренс Артман која је истерана из Хашког трибунала. Када га је напустила била је портпарол главног тужиоца, села је и написала књигу, одала је неке тајне за које је жалбено веће рекло да ти подаци не могу бити доступни јавности. Објавила је у чланцима, у оном периоду када је Босна и Херцеговина имала тужбу против Републике Србије за геноцид, да би помогла тој страни да успе у том поступку пред Међународним судом правде. Колико видим, овде ситуација није другачија, чак је можда још опаснија. Код Флоренс Артман је објављена књига, па се видело шта је објављено, а овде само можемо да претпоставимо колико још има таквих депеша где америчка амбасада у Холандији обавештава своју централу шта се дешава у притворској јединици. Следећа информација за данас, Српска радикална странка је саставила један текст петиције за ослобођење Војислава Шешеља. Ми смо већ годинама изложени захтевима јавности да Војислав Шешељ буде на слободи. Публика која прати пренос, обични грађани и посматрачи, оно што у Хагу треба да представља разумно расуђивање, е тај глас је просто захтевао да се састави једна петиција да људи изразе свој став о овом току суђења и да својим потписом подрже ослобађање Војислава Шешеља. Текст петиције садржи пуно чињеница које објашњавају целокупан ток овог поступка. Петиција ће бити јавно објављена и грађани ће моћи да је подрже, и преко наших општинских одбора, и преко активиста, и преко људи који се укључују у овај посао, да петицију и спискове понуде на потписе пријатељима на било ком месту. А ко има компјутер, може и преко адресе сајта Српске радикалне странке и сајта Војислав Шешељ, да пронађе одговарајуће рубрике и да у електронској форми потпише. Циљ нам је да видимо колико смо ми способни да дођемо до свих места где постоји расположење људи да се потпише ова петиција. Текст петиције садржи пуно чињеница о суђењу Војиславу Шешељу и ми сада желимо да са овим подацима обавестимо јавност колико то грађана Србије сматра да тужилаштво ништа није доказало и да Војислав Шешељ треба да буде на слободи. Ова петиција није оптерећена страначком припадношћу. Свако ко сматра да није доказана његова кривица може да потпише ову петицију и да помогне Војиславу Шешељу. Не да му помогне у доказивању да није крив, то сви знају, него да изрази свој став према ономе што се дешава у Хашком трибуналу. Видели сте колико је ту продефиловало лажних сведока, који су били у стању да и за две године промаше неки догађај. Петиција и ови спискови биће готово на свим местима. Наравно, није битна политичка припадност, јер полазиште за ову нашу петицију јесте да ми потписима показујемо колико смо људи. Треба да покажемо да се не слажемо са оваквом врстом поступка, да због једне реченице човек 8 година робија. То више није притвор. Ми смо стално упозоравали, и по међународним стандардима и по правилима Хашког трибунала, и по приручницима које пише Хашки трибунал и држи предавања националним судовима где се суди за ратне злочине, врло прецизно су рекли који су рокови да се покрене поступак, да почне суђење и да се оконча. То све мора да се заврши за две до три године. Ево за неколико дана имаћемо пуних 8 година притвора а да још није завршена ни прва фаза претреса. Не можемо да будемо равнодушни и да скрштених руку у фотељи пратимо суђење и да изражавамо своје одушевљење како то Војислав Шешељ добро ради. Сад смо на проби да путем својих потписа изразимо своје неслагање са оним што се дешава у Хашком трибуналу. Запамтите, он је сам против свих. Стручни тим који помаже Војиславу Шешељу само по његовом налогу може да му помогне у некој документацији. То је само технички аспект помоћи у одбрани. Оно главно и грандиозно у Хашком трибуналу, то је оно што је Војислав Шешељ сам урадио. Сам против свих. За све који су нас питали када Војислав Шешељ долази, ево сада је прилика да потписом подржимо Војислава Шешеља и његову величанствену борбу коју већ 8 година води у Хашком трибуналу. То је све за данас. Ако има неких питања, изволите. Уколико нема, хвала. Видимо се следеће недеље.
0 КОМЕНТАРА
ТВОЈ КОМЕНТАР