(Преносимо у целости 347. конференцију Комитета за одбрану, објављену на сајту преседника Српске радикалне странке проф.др Војислава Шешеља)
Зоран Красић: Даме и господо. Нема ништа ново што се тиче најаве суђења за 23.август. Хаг је на одмору до 12, што значи да од 15. августа почињу да наводно раде. Међутим, када се погледа сајт Хашког трибунала и предмет против Војислава Шешеља, види се да судије током одмора не одмарају, него и крајем јула и почетком августа доносе неке одлуке, наравно ван расправе, којим по правилу 92 кватер, у судски спис уврштавају изјаве или транскрипте из неких других предмета за неке сведоке.
Правило 92 кватер значи да судско веће није у могућности да непосредно саслушава неког сведока у судници, зато што није доступан или је преминуо. Онда се користе неке његове раније изјаве. Само да подсетим да је Војислав Шешељ, пре неколико година, принципијелно приговорио таквој врсти уврштавања доказа у судске списе, који не могу да испуне најосновније елементе доказног поступка. Ти елементи су контрадикторност, јавност, непосредност итд.
До 23. августа неће бити других активности, сем тог папиролошког дела, иако се још чекају одлуке у три жива предмета против Војислава Шешеља. То су поступак за непоштовање, новоотворени поступак за непоштовање суда и главни поступак, за ратне злочине. Ми стављамо тежиште на суђење за ратне злочине. Ако се погледа каква је стратегија Хашког трибунала и да су пред УН, односно Саветом безбедности, најавили да очекују да се предмет Војислава Шешеља, та првостепена фаза, заврши до краја ове или следеће године, где они одређују будућу хронологију овог предмета, и ако се има у виду чињеница да немају благонаклон став према одлукама које су раније донели, а које се тичу Војислављевог права на одбрану и могућности да изнесе своју одбрану у судници, онда се стиче утисак да те две, на први поглед контрадикторне одлуке, само могу да покажу једну ствар. А то је да се неко у Хагу плаши доказног поступка одбране Војислава Шешеља.
Јер, просто делује шизофрено да најављују крај поступка тек за следећу годину, а пред почетак одбране ускраћују сва права Војиславу Шешешљу која се тичу одбране и извођења доказа одбране, па чак ускраћују и оно што су својим одлукама покриле судије претресног већа. Како је могуће да истовремено егзистирају две, по својој суштини, потпуно различите одлуке, два различита понашања од стране јене исте институције? Није тешко закључити да се они уствари плаше доказног поступка одбране који би спровео Војислав Шешељ у Хашком трибуналу и одна стварају ту неизвесну ситуацију.
Отприлике, то раде онако како НАТО пакт и Европска унија на простору Србије, Косова и Метохије, контролишу кризу, не само на том простору него и шире, на простору малтене целе СФРЈ. Они су главни протагонисти и могу да, било којим својим потезом, изазову, интензивирају, земене, промене облик кризе. Слична логика је и у предмету Војислава Шешеља. Готово да је цео предмет једно кризно подручје и онда манипулишу том кризом. У суштини, плаше се доказног поступка одбране. Свако ко је разуман крене даље и види због чега се плаше.
Плаше се теорије удруженог злочиначког подухвата, која је за њих најзначајнија, а која се примењује у Хашком трибуналу. Та теорија нема своју научну основу, нема своју конзистенстност, јединство и не поседује принципе. Када нешто поседује кривично-правне принципе онда сте у стању да на сваку новонасталу ситуацију, појаву или детаљ неког понашања дате увек исти одговор. У досадашњој пракси примене удруженог злочиначког подухвата у Хашком трибуналу имамо само произвољност и селективност. Она је свој пуни квази капацитет доживела у поступцима против Срба. Плаше се шта би Војислав Шешељ могао да уради са њиховим концептом удруженог злочиначког подухвата.
Да разрешимо ту дилему. Он би у доказном поступку одбране апсолутно растурио теоријске поставке за ту квази теорију коју примењују, јер их и нема. Ево само као најава, и да би јавности било јасније: Војислав Шешељ у оптижници има Вуковар, и дат је по свим видовима кривичне одговорности, а то су планирање, наређивање, подстицање, помагање, подржавање и учешће у удруженом злочиначком подухвату и непосредно извршење злочина путем говора.
Неколико предмета је вођено у Хашком трибуналу поводом Вуковара. Правоснажно су окончани. У правоснажно окончаним предметима судије су утврдиле да није било удруженог злочиначког подухвата. Код Војислава се Вуковар налази као локација где је он својим понашањем извршио или допринео да се изврши шест злочина који се зову „кршење закона и обичаја ратовања“ и три злочина који се зову „против човечности“, а то су прогон, присилно премештање и депортација.
Сад да ставимо црту. У до сада правоснажно окончаним предметима у Хашком трибуналу, где пресуде обавезују све судије, утврђено је да у Вуковару није извршен ниједан злочин против човечности. Како је онда тужилаштво могло да пише те ствари у оптужници против Шешеља? У правоснажно окончаним предметима су потонили сведоци тужилаштва који су отворено лагали и то је правоснажно утврђено у пресудама, где њихово сведочење није узето у обзир. Они се понављају, долазе да понове ту своју причу у предмету против Војислава Шешеља. Тако је и са осталим локацијама, како Хрватске, тако и Босне и Херцеговине.
Илузорно је и причати да су Хртковци могли да буду локација где се спроводио тзв. удружени злочиначки подухват. Они немају оптужбе против Војислава Шешеља.
То знају и они и грађани Републике Србије. Сви знамо зашто је Војислав Шешељ у тамници. Творци Хашког трибунала, насилници, држе Шешеља јер нису завршили прљав посао са српским народом.
Запамтите, на првом месту међу земљама у Европи по броју избеглица и прогнаних је Србија. У свету је дванаеста. Двадест година од тренутка када су почели оружани сукоби и растурање СФРЈ и шеснаест година након наводно успостављеног мира, у Хагу су само Срби криви. Увек ће само Срби да буду криви, докле год се у Србији не постигне јединство и када је реч о овим стварима. А не да неко ко жели да се одликује, шета по региону и извињава се шта је радио у младести, хранећи тако и Хашки трибулан и НАТО пакт и Европску унију.
Значи: инсајдер, неко ко је изнутра и уништава виталне интересе овог народа. То је наш проблем. Није наш проблем истина,ни правда, него инсајдер. Као доказ за то узмите статистичке податке о протераним лицима, прогнаним и депортованим лицима српске националности и званичне податке Међународног комитета Црвеног крста. Шеснаест година од упостављеног мира, Србија и Срби су на првом месту по броју избеглица. Ко је онда ту жртва? Ко је жртва међународне заједнице? Српски народ. Ако неко сматра да може да спречи, да то утиша , да се то не чује, и, ако неко сматра да је Војислав Шешељ тај кога треба да држе у Хагу да се то не би чуло, преварили су се. Сваки Србин ће изнети ове податке и поносно и достојанствено и пркосно.
Зато је важно да се подсетимо и недељом, када се не ради, на овим конфренцијама за штампу, шта то за српски народ ради Војислав Шешељ у Хашком трибуналу. Нема оптужнице, нема оптужби против Шешеља, има фалсификата и рачуна да то могу да заврше лажни сведоци. Али, њихове пресуде, у Хашком трибуналу, ослобађају Војислава Шешеља од помисли да би он могао да буде кривично одговоран.
Неко би рекао да смо ухватили Хашки трибунал у маказе, али нисмо, него су сами направили маказе. Зашто? Зато што су почели да примењују нешто што не постоји, рачунајући да то може да постоји само када је у питању оптуживање и осуђивање Срба.
Када видите тог Цветка одликованог, кажите му да прочита и мало мућне главом. Ево му одговори на сва питања који муче српски народ већ двадесет година. Нема кривице у српском народу. И нико не сме да саучествује у наметању ове врсте кривице. Ако не верујете радикалима, погледајте званичну статистику избеглица. Како је то могуће? После Дејтона је наступио мир и сви се воле, али нико не воли Србе на својим кућним огњиштима.
То су те поруке које недељом одавде шаљемо, коментаришући стање предмета који се воде против Војислава Шешеља у Хашком трибуналу.
Ако има неких питања, изволите. Ако нема, видимо се следеће недеље. Сигурно ће бити неких прецизнијих информација о наставку суђења.
0 КОМЕНТАРА
ТВОЈ КОМЕНТАР